ענת, בת צבי וזהבה רוזן, נולדה בט"ז באלול תשכ"ו (01.09.1966) ברמת השרון. הייתה הבת הצעירה למשפחת רוזן, אחות לדורון ולאייל. גדלה והתחנכה ברעננה, שם סיימה את בית הספר היסודי "ברטוב" ואת תיכון "אוסטרובסקי".
את שירותה הצבאי בצה"ל עשתה ביחידת בתי הדין הצבאיים של מחוז מרכז כרשמת של שופטי בית הדין, וזאת מתוך רצונה ושאיפתה לעסוק בתחום המשפטי בעתיד.
לאחר שחרורה מצה"ל, למדה וסיימה תואר ראשון במדעי המדינה וקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן והמשיכה וסיימה תואר נוסף במשפטים. תוך כדי לימודיה, עבדה במשרדו של אביה, עורך דין צבי רוזן, והכשירה עצמה לעסוק בעריכת דין הלכה למעשה. ענת התמחתה בתחום המעמד האישי. כשהוסמכה כעורכת דין, הצטרפה למשרדו של אביה ועסקה במסגרת המשרד, ובהצלחה מרובה, בתחום הרגיש והקשה של דיני משפחה, בו ראתה לא רק עיסוק מקצועי אלא גם ייעוד. הדבר אופיין על-ידי גישתה המיוחדת והרגישה לבעיות אנושיות הכרוכות בסכסוכים בין בני זוג, שיש להם לעתים קרובות השלכה על ילדיהם הקטינים. ענת השקיעה מאמצים בלתי נלאים, זמן וסבלנות אין קץ כדי למנוע פירוק משפחות אלו. כשלא נסתייע בידה למנוע זאת, עשתה הכל כדי להסדיר פירוד תרבותי ומכובד תוך שמירת כבוד האדם ומניעת נזקים לבני הזוג ובעיקר לילדיהם, כשהיא מפעילה גישה פסיכולוגית ולא רק גישה מקצועית-משפטית. ענת התעלמה משיקולים של כדאיות כלכלית כשלנגד עיניה עמד בראש ובראשונה הצד האנושי. גישתה זאת תאמה את אופייה ואת יחסה לבני אדם.
ענת שאפה לשלמות בכל מעשיה. הייתה טובת לב ואצילית, בעלת נימוסים ויחסי ציבור נפלאים. היא גילתה רגישות לסבלו של הזולת ורצון לעזור לבני אדם. אהבה את האדם באשר הוא אדם, האמינה באנשים ודנה כל אדם לכף זכות. הייתה נערצת על לקוחותיה ואהובה על-ידי חברותיה ומכריה. תמיד הקרינה שמחת חיים, וחיוך מקסים היה נסוך על פניה דרך קבע.
ענת נישאה בשנת 1993 לד"ר מיכאל וינטר, רופא שיניים מתל אביב, ובספטמבר 1996 נולדה בתם המקסימה שני. ענת מיזגה להפליא את מעמדה ומשימותיה כאישה נשואה, כאם אוהבת וכאשת קריירה בעיסוקה המקצועי כעורכת דין. הייתה בת מסורה ואהבה מאוד את משפחתה.
ביום שישי, ערב חג פורים, י"ב באדר ב' תשנ"ז (21.03.1997), ישבה ענת, ביום החופשי מעבודתה, עם בתה שני בתחפושת ליצן ועם חברתה הטובה, יעל גלעד, בבית הקפה "אפרופו" בשדרות בן גוריון פינת רחוב אדם הכהן בתל אביב. בשעה 13:40 בצהריים, פוצץ מחבל מתאבד שישב ברחבת הקפה מטען נפץ שנשא בתיק היד שלו וענת נרצחה במקום. בתה הפעוטה של ענת, שני בת השישה חודשים, נפצעה, אך חייה נצלו לאחר שענת סוככה עליה בגופה ובלמה את הדף הפיצוץ האדיר. יחד עם ענת נרצחו חברתה יעל גלעד, ומיכל מידן אברהמי. ענת הייתה בת 30 במותה, שופעת רצון חיים, ברוכת כשרונות ובשיא אושרה ופריחתה. היא הובאה למנוחות בבית העלמין ברעננה.
בשדרה, מול המקום בו היה בית הקפה, הוקמה אנדרטה לזכרן של שלוש הנרצחות בפיגוע. האנדרטה, פרי יצירתו של האמן אליעזר וייסהוף, מסמלת שלושה ורדים שנגדעו בשיא פריחתם. ענת לא רק שהייתה רודפת שלום ועושה שלום בתחום המיוחד של דיני משפחה בו עסקה, אלא ייחלה וקוותה בכל ליבה לשלום במדינת ישראל, שלום בו יוכלו ילדים, הוריהם ומשפחותיהם לחיות בבטחה, בשקט ובאושר. דווקא היא, שהייתה באישיותה ההתגלמות של אהבת האדם ואי אלימות בין הבריות, נפלה קורבן על מוקד שנאת האדם ועל זכותה לחיות בארץ שבה נולדה ואהבה.