יעקב, בן יהודה ואסתר מלכה חיה, נולד בירושלים ביום כ"ד בסיוון תשכ"ו (12.06.1966). אח לשלומית ולירמיהו (רמי).
שנתו הראשונה של יעקב עברה עליו בקריית אונו, לשם עברה המשפחה מעט אחרי שנולד. כשהיה בן כשנה הם נסעו לשנת שבתון בארצות הברית, באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, עם אבי המשפחה שכיהן כפרופסור לכלכלה. עם שובם יעקב למד בגן ובבית ספר יסודי "שילה" בקריית אונו, והמשיך ללימודי חטיבת ביניים בגבעת שמואל.
אחרי בר המצווה של יעקב המשפחה שוב נסעה לשבתון בארצות הברית, בבוסטון. יעקב למד כשנתיים בבית הספר התיכון המקומי "מיימונידיס". אז גם רכש את השפה האנגלית בה שלט כמעט כשפת אם, מה שסייע לו בהמשך דרכו.
כשהמשפחה שבה מהשבתון לקריית אונו יעקב עבר ללמוד במדרשיית נעם בפרדס חנה, בה סיים עם חבריו את מחזור ל"ו. משם המשיך לישיבת ההסדר באלון שבות, במסגרתה שירת כלוחם בשריון, ואחרי תקופת לימודים נוספת בישיבה נשלח להיות שליח ללימודי יהדות במוסקבה שברוסיה למשך כמה חודשים.
בשובו מהשליחות ברוסיה יעקב נשא לאישה את שרה, ובני הזוג הקימו את ביתם באלון שבות. ב-1994 נולד אביגדור אביעד וב-1996 נולד מאור. באותן שנים יעקב פנה ללימודים אקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בהצלחה תואר ראשון ושני בחינוך. כן למד לרבנות, וזכה לתעודה של מורה ללא רב קהילה.
אחרי לימודיו ברבנות יצאו יעקב, רעייתו ושני הבנים לשליחות בטורונטו שבקנדה. שם נולד ב-1999 הבן ידידיה אליעזר.
אחרי ארבע שנות השליחות המשפחה שבה לאלון שבות, כאן נולדה ב-2002 הבת רחל. יעקב ושרה הצטרפו שניהם לצוותי ההוראה בבתי הספר התיכוניים בגוש עציון, באפרת ובנווה דניאל. יעקב לימד בעיקר בישיבה התיכונית "דרך אבות" באפרת וזכה להערכה רבה מעמיתיו ומתלמידיו, כפי שהעידו מכתבי ההערכה הרבים שהגיעו לבית המשפחה. הוא גם התחיל ללמד מחשבים בבתי ספר נוספים, ועשה זאת בהצלחה רבה. יעקב, ששלט באנגלית, גם לימד באולפנה לבנות דוברות אנגלית שהגיעו ללימודים בירושלים.
במקביל לעבודתו כמורה פנה יעקב ללימודים לקראת דוקטורט בחינוך באוניברסיטת חיפה, ביחידה לטכנולוגיה חינוכית. בעקבות אהבתו לטכנולוגיות מתקדמות ולחינוך הוא חקר את נושא לימודי מיחשוב וחינוך, בעיקר בבתי ספר ממלכתיים דתיים, ואת יחס האליטות החינוכיות בציונות הדתית לטכנולוגיות מתקדמות. מחקרו הגיע לשלב מאוד מתקדם, הוא נרצח כשבוע לפני שהיה אמור להגיש לאוניברסיטה את הפרק המרכזי של העבודה.
יעקב ניחן באישיות נעימה ומחייכת, סיפרו אוהביו, הוא אהב את כל הבריות. אהבה גדולה הייתה לו לכל משפחתו, לרעייתו, לבתו ולשלושת בניו. הפגין כיבוד הורים לדוגמה להורים משני הצדדים, אהב את אחותו ואת אחיו ומשפחותיהם ולכל אחייניו תמיד התייחס בחיבה רבה וידע לבלות עימם בנעימים רגעי נחת וצחוק. יעקב עסק הרבה בהדרכת נוער ובעסקי ציבור ביישובו והיה אדם רב פעלים, אהוב ומוערך מאוד בקהילה.
ביום חמישי בערב, אור לח' בכסלו תשע"ו (19.11.2015), הגיע מחבל לכביש סמוך לצומת גוש עציון ופתח באש לעבר כלי רכב שהמתינו בפקק תנועה במקום. בפיגוע נרצחו שניים – יעקב דון שהיה במכוניתו ועזרא שוורץ, תייר שישב במיניבוס. יעקב היה במקום בדרכו לערב לימוד תורה בחברת שני בניו הבוגרים, כפי שהקפיד לעשות מדי שבוע מאז שהם הצטרפו לישיבת הסדר.
יעקב היה בן 49 במותו. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בכפר עציון. הותיר אישה, שלושה בנים ובת, הורים, אח ואחות.
"יעקב, היקר באדם, הטוב באדם, הישר באדם", ספד אחיו רמי. "יעקב היה איש של שמחת חיים, שאהב את משפחתו אהבת נפש והיה דוגמה ומופת לכיבוד הורים עד יומו האחרון ...
יעקב ראה את ייעודו בחינוך בני נוער ובכך השקיע את מלוא מרצו, זמנו, כוחותיו ואהבתו. אהבת האדם, אהבת הארץ ואהבת התורה היו נר לרגליו. יעקב, עם חיוכו הרחב וליבו הענק, הצליח לגעת בנפשם של תלמידיו ואישיותו החמה הייתה צרובה בנשמתם גם שנים לאחר שבגרו. רבים מהם שגדשו את הבית בימי הניחומים ציינו כיצד באהבה, במסירות ובסבלנות אין קץ הצליח להגיע אל ליבם ולכוון אותם בחייהם ... אחד התלמידים סיפר ש'זה לא היה מורה, זה היה האדם שהציל את נשמתי'."
ביום תום ה"שבעה" ליעקב נערכה תפילה המונית לזכרו בצומת הגוש, במקום בו נרצח, ובסיומה התקיימה צעדת דגלים מהצומת ועד לבית הספר "דרך אבות" בו הוא לימד. התפילה והצעדה נערכו בסימן הקריאה - ממשיכים בדרכו.
בקהילה היהודית בטורונטו שבקנדה נערך טקס זיכרון במלאת 30 יום לרצח יעקב. אף שעברו כ-16 שנים מאז סיים את שליחותו במקום זכרו אותו רבים וסיפרו על אישיותו ודרכיו בחינוך. "תמיד אזכור את הרב דון עם חיוך על פניו, מעודד תלמידים לעשות את המיטב ומלמד לאהוב טקסט עתיק", כתבה מי שהייתה תלמידתו, "הוא לימד אותי שמותר לחקור הכול, שזו הדרך ללמוד. הוא לימד אותי להאמין בעצמי וביכולתי"