ויטלי, בן אירנה ו-ולדימיר, נולד באוקראינה בט' בשבט תשמ"ט (15.01.1989). אח לקטיה. גדל והתחנך באוקראינה. אחרי לימודיו התיכוניים התקבל לבית ספר לשוטרים ועסק בכך זמן מה. בחודש מאי 2017 הוא נשא לאישה את ליליה. השניים הכירו עשר שנים קודם לכן אך החברות נקטעה. כשנפגשו שוב ניצתה האהבה, אחרי שנתיים יחד נישאו והקימו ביתם בעיר חרסון באוקראינה. כעבור כשנה נולד בנם, ירוסלב. לויטלי ולבן שלו היה קשר מיוחד, סיפרה רעייתו ליליה, הוא מאוד אהב אותו, תמיד עשה בשבילו מעל ומעבר. האב והבן היו קשורים מאוד זה לזה. ויטלי הקים בחרסון דוכן מזון שעד מהרה נהיה מאוד פופולרי, אנשים הגיעו מכל קצוות העיר לדוכן לאכול את האוכל שלו. שמו הלך לפניו באיכות הבישול, בטעם וברוחב הלב. ויטלי היה צעיר חביב ומאיר פנים, אהב לעזור בכל עת. הייתה לו היכרות מילדות עם עולמם של לקויי השמיעה, שכן שני הוריו סבלו מכך, והוא הרבה להתנדב ולעזור בתחום, הכיר חברים רבים בעלי לקות זו ועזר להם. הוא תמיד ידע לתת עצות טובות, סיפרה רעייתו, וכך בני משפחה וגם זרים גמורים היו מגיעים אליו ומבקשים את עצתו בנושאים סבוכים. ויטלי אהב את המשפחה המורחבת, הרבה לבלות ולחגוג את החגים איתם. מאוד אהב לבשל, נהג להזמין, לארח ולפנק את כולם במאכלים ותבשילים טעימים. הקפיד שיהיה שפע על השולחן, ובייחוד הקפיד שכל ארוחה חגיגית תסתיים בעוגה. בשעות הפנאי אהב להירגע בחוף הים, בעיקר נהג לדוג. ב-2019 עלתה המשפחה לישראל, אך כעבור זמן מה חזרו לאוקראינה. בהמשך עלה ויטלי שנית לישראל. רעייתו ובנם באו מעט אחריו, אחרי שהחלה מלחמת רוסיה – אוקראינה ב-2022, והם התיישבו באשקלון, שם גרו גם הורי האם. ויטלי עסק בישראל בהובלות של מוצרים מ"שופרסל". בעבודתו ובעיר מגוריו רכש עד מהרה חברים רבים. בשעות הפנאי נהג לדוג בחוף הים.
בשבת, כ"ב בתשרי, שמחת תורה תשפ"ד, 7 באוקטובר 2023, בשעה שש וחצי בבוקר, פתח ארגון הטרור חמאס במתקפת פתע על ישראל. בחסות ירי מסיבי של טילים ורקטות מרצועת עזה לאזורים נרחבים בארץ חדרו אלפי מחבלים מגדר הגבול שנפרצה, מהים ומהאוויר והחלו במתקפה רצחנית על יישובי עוטף עזה – קיבוצים ומושבים ועל הערים הסמוכות שדרות, אופקים ונתיבות; על מבלי מסיבות טבע סמוך לקיבוצים רעים ונירים; על בסיסי צה"ל ועל העוברים בדרכים באזור. המחבלים רצחו כשמונה-מאות אזרחים ואזרחיות בני כל הגילים בבתיהם, במכוניותיהם ובעת שבילו במסיבות אחרי שביצעו בהם פשעים כבדים לרבות אונס והתעללות; חטפו לרצועת עזה מאות ישראלים – חיילים ואזרחים וכן עובדים זרים מהקיבוצים; החריבו, בזזו והעלו באש בתים ורכוש. למעלה משלוש-מאות חיילים, שוטרים וחברי כיתות הכוננות המקומיות נפלו בטרם הצליחו כוחות הביטחון להשתלט על השטח. בבוקר זה החלה מלחמה.
מוקדם באותו בוקר יצא ויטלי עם חותנו אולג, אבי רעייתו ליליה, לדוג בחוף הים סמוך לעין השלושה. כשהחלה המתקפה הם אספו בחיפזון את חפציהם והתכוונו להגיע לפארק הלאומי אשקלון, שם שהו בקמפינג כמה מבני משפחתם, אך נורו בהיותם ברכב. השניים ברחו מהרכב והסתתרו בשיחים, משם הספיקו להתקשר לחבר, אך מחבל התקרב ורצח אותם. גופת אולג נמצאה אחרי שבוע, גופתו של ויטלי אותרה רק אחרי שבועיים.
ויטלי לוגבינצ'נקו נרצח על ידי מחבלים, כנראה בכ"ב בתשרי תשפ"ד (07.10.2023). בן 34 בהירצחו. הובא למנוחות בבית העלמין באשדוד, ליד חותנו אולג ליפשיץ שנרצח איתו. ויטלי הותיר אישה ובן, הורים ואחות.