אהוד, בן צילה וחיים צבי, נולד בישראל בכ"ח בתשרי תשל"ה (14.10.1974). הוא גדל והתחנך ביישוב חלמיש-נווה צוף. למד בישיבה התיכונית של בני עקיבא בנתניה. בתום לימודי התיכון הצטרף אהוד למכינה הקדם-צבאית בעלי. אחרי הלימודים במכינה הוא התגייס לצה"ל. אהוד שירת בחיל השריון, סיים את שירותו כקצין ומשהשתחרר החל ללמוד בכולל ביישוב נצרים ששכן בגוש קטיף, ברצועת עזה. במהלך לימודיו אהוד נשא לאישה את רות לבית בן ישי. בסוף שנת 1998 נולדה תמר, באמצע שנת 2000 נולד יואב ובראשית 2003 נולד רועי. לאחר התנתקות ישראל מרצועת עזה ב-2005 עברה המשפחה להתגורר באריאל. כעבור כארבע שנים עברו לאיתמר. בשנים אלו נולדו להם עוד שלושה ילדים: אלעד נולד ב-2007, ישי ב-2008 והדס נולדה בסוף 2010. באיתמר אהוד היה מחנך ורב בישיבה. מגיל צעיר בלטה אצלו נטייה לתחום המדעים, אבל מסיבות ערכיות הוא בחר לפנות לעולם הישיבות והחינוך ואכן הצליח מאוד בעבודתו.
ביום שישי בלילה, אור לו' באדר ב' תשע"א (11.03.2011), חדרו לאיתמר שני מחבלים תושבי יישוב סמוך. הם נכנסו לבית משפחת פוגל ובדקירות סכינים רצחו בשנתם חמישה מדרי הבית: ההורים אהוד ורות וילדיהם יואב, אלעד והדס. המחבלים יצאו מהבית מבלי שראו עוד שני ילדים שישנו: רועי וישי. כעבור זמן מה חזרה לבית הבת תמר שהייתה בפעילות נוער, והיא שגילתה את דבר הרצח. ביום ראשון ז' באדר ב' תשע"א הובאו חמשת בני משפחת פוגל למנוחת עולמים בבית העלמין בהר המנוחות בירושלים. אהוד היה בן 36 בהירצחו. הוא הותיר בת ושני בנים, הורים, אחות ושלושה אחים. ביום השנה לרצח משפחת פוגל נחנך באיתמר "משכן אהוד", בית הקבע של הישיבה הגבוהה שנקרא על שם אהוד פוגל, אבי המשפחה. בבניין נקראו חדרי לימוד על שמות בני המשפחה שנרצחו. במעמד הוכנס למשכן הישיבה ספר תורה שנכתב לעילוי נשמות חמשת הנרצחים.